Ved at løse denne gåde, vil du afsløre universets hemmelighed-
- hvis ikke du mister forstanden. Forestil dig, at du har en økse.
En vinterdag halshugger du en mand med øksen.
Bare rolig - han er allerede død. Måske burde du være bekymret-
- for det var dig, der skød ham. En stor fyr med massive biceps-
- og et hagekors tatoveret på tungen. Du halshugger ham-
- på trods af de otte skudhuller, for ellers springer han på dig.
Nu har du en ødelagt økse, så du tager hen til byggemarkedet-
- og bortforklarer de mørkerøde pletter som barbecuesovs.
Du har øksen stående indtil foråret hvor der en tidlig morgen...
Du griber øksen og hugger til. Men under det sidste hug...
Du vender tilbage til byggemarkedet.
Men så snart du vender hjem med din reparerede økse...
...møder du det halshuggede og genoplivede lig-
- med et nyt hoved, syet fast med en slags plastikline.
Hans ansigt udtrykker et sjældent set mishag.
- Du står klar med øksen. - Det er øksen, der dræbte mig.
Har han ret?
Mit navn er David Wong. Engang så jeg en mands nyre-
- gro tentakler, flå sig ud af hans krop og glide hen over gulvet.
Men det er en anden historie.
Flere bivirkninger. Sådan er det, når jeg er påvirket af Sovsen.
Jeg tog en dosis for seks timer siden.
Jeg får det til 5.829 ris på tallerkenen.
Risene er fremavlet i Arkansas og høstet af Cooter.
Jeg er ikke et geni og jeg er ikke synsk.
- Det er bare bivirkninger - Davie Wong?
David Wong? Faldt du lidt hen?
- Hej. Du er Arnie, ikke? - Arnie Blondestone.
Undskyld forsinkelsen. Du ser ikke asiatisk ud.
Det er jeg heller ikke. Jeg er født her. Jeg skiftede efternavn-
- for at blive sværere at finde. Wong er det mest almindelige efternavn.
- Bor din familie her stadig? - Jeg er adopteret.
Jeg ved ikke, hvem min far er. Måske er du min far.
- Er du min far? - Det tror jeg ikke.
Min adoptivfamilie flyttede. Jeg siger ikke hvorhen.
Skriv det her ned. Min biologiske mor blev tvangsindlagt.
- Det må have været hårdt. - Hun var narkoman og kannibal...
...og hengav sig til vampyrisme og nekromantik. Hun brugte alt...
...på sorte lys. - Min mor lod mig ikke se fjernsyn.
- Tager du pis på mig? - Nej, jeg er bare nervøs.
Hun var maniodepressiv. Men den anden historie lød mere interessant.
Ville du ikke have sandheden ud? Dit syn på sagen?
- Hvad laver vi ellers her, mr. Wong? - Du har ret.
- Jeg beklager. - Roder I med spirituel eksorcisme?
- Handler det om sådan noget? - Du ville aldrig tro mig, Arnie.
Viser jeg dig beholderens indhold, bliver du aldrig den samme igen.
Har du nogensinde skidt i bukserne? Det ville du have gjort-
- hvis du havde været med i går aftes.
Han leder efter sandheden i en tidsalder domineret af frygt.
Han er klar til at møde ondskabens legioner. Marconi...
Han hjælper sine næste med at finde vejen til lyset. Marconi...
- Hallo? - Det er John.
Alfonsen siger, at du skal tage cracken med i aften.
Mød ham, hvor vi begravede den skægløse koreanske luder.
Det var Johns kode for "pak dit grej og kig forbi, det er vigtigt".
Klokken er tre om morgenen, John.
Glem ikke, at det er i morgen, at vi myrder præsidenten.
John...
Det sidste var koden for "Køb øl på vejen herover".
Dave.
Kom ind.
Det her er Shelly, Dave. Hun har brug for vores hjælp.
- Fortæl, Shelly. - Det drejer sig om min kæreste.
Han vil ikke lade mig være i fred. Jeg er bange for at tage hjem.
- Miss? - Morris.
Miss Morris. Jeg anbefaler, at du henvender dig til et kvindehjem.
- De kan hjælpe dig med et tilhold. - Min kæreste...
...har været død i to måneder.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. En ven sagde, at I kan ordne...
- Usædvanlige problemer. - Kan du se ham, når han dukker op?
Ja. Og jeg kan høre ham.
- Slår han dig? - Sikket svin!
Det er sjældent, at spirituelle væsener kan manipulere fysiske
- Ja, miss Morris... Vi kan ikke... - Jeg sagde, at vi ville kigge på det.
Vi kan tage derover og vise ham, hvor skabet skal stå.
Hvor plejer du at se ham?
I kælderen.
Og på badeværelset. Jeg sad på toilet. Han stak hånden op mellem...
Okay. Vis os vej til kælderen.
Det er den vej.
Nåh... Han er her ikke.
Sikken overraskelse.
Men hun er da meget sød. Hun minder om Amber, Amys veninde.
Jeg troede faktisk først, at det var hende.
Tak fordi du tog med. Ikke fordi jeg vil udnytte situationen...
Jøsses.
Han må have været jæger.
Vent... John?
- Sagde du, at hun ligner Amber? - Ja.
Amber er næsten ligeså høj som mig. Med blondt hår.
- Med store bryster. - Ja, hun er mega-sød.
Og Shelly ligner hende?
- Ja. - John...
Shelly er lille.
Lille og mørkhåret. Med blå øjne.
Pokkers. Jeg vidste, at det var for godt til at være sandt.
Shelly! Vi har et lille problem.
Vi ser helt forskellige udgaver af dig. John har problemer med synet-
- på grund sin konstante onani. Men jeg...
Åh, Gud!
Den dør kan ikke åbnes.
- De kan vist lide at lege? - Det er det eneste, de har tid til.
Jeg er skuffet. Vi har duelleret i årevis, men du vinder ikke, Marconi.
Dr. Albert Marconi, værten fra magiprogrammet?
Idiot. Marconi?
Marconi er 50 år og har hvidt hår.
Vi er ikke din nemesis.
Lader du os gå, hvis vi bringer dig i kontakt med Marconi?
- Du lyver! - Nej da. Vi er i den samme branche.
Vi har hans direkte nummer.
Monsieur?
- Ja? - S'il vous plaît.
...møder ondskaben og hjælper sine næste med at finde lyset.
Udsolgte shows i Rom, Tel Aviv, Madison Square Garden...
- Sir? ...og Las Vegas.
Hej, doktor. Ja, John har det bedre.
Tak fordi De spørger. Vi har en situation 53.
Vil De selv tale med... manifestationen?
Ja, det skal jeg nok.
Har vi en aftale?
Endelig mødes vi igen, Marconi. Du troede...
For pokker, hvor er han god.
...spirituelle? Eksorcister? I er ret populære.
Jeg fandt et par diskussionsfora på nettet dedikeret til jer to.
- Jeres hobby. - Okay, ikke mere pjat.
Du har 83 cent i din lomme, Arnie.
Tre 25-cent, en 5-cent og tre pennies.
Pennymønterne er fra 1983, 1993 og 1999.
Det var pokkers. Det er et nydeligt trick, mr. Wong.
Kast mønten ti gange, så får du krone, krone, plat, krone, plat...
...plat, plat, krone, plat, plat. - Det har jeg vist ikke tid til.
Du drømte en drøm i nat. Du blev jaget gennem skoven af din mor.
Hun slog dig med en pisk lavet af knudrede penisser.
Ja, Arnie. Alt, hvad du ved, er forkert.
Nu er jeg interesseret, mr. Wong.
Det bliver bedre, meget bedre. - Vrøvl.
Tænk, hvis det bliver værre? Meget værre?
Det begyndte for et par år siden.
Et par år efter high school.
Min ven John havde et band.
Jeg kendte engang en mand. Det fandt jeg lige på.
En, to, tre, fire!
Nu, når jeg fortæller historien, fristes jeg til at sige:
"Hvem ville tro, at John skulle forårsage verdens undergang?"
Hej, Fred.
Skål for... alle de kys jeg har stjålet og vice versa.
Amen.
Hvad havde du forestillet dig? Fjern din hånd.
Giv mig den, Justin. Kom nu.
Fjern din hånd!
Må jeg bede om den?
Du hedder Amy, ikke?
- Vil du have en øl? - Nej, jeg skal have fundet min hund.
Min onkel mistede foden i en plæne- klipper. Han kan mærke den endnu.
Hvad er det nu, det hedder? Fantasi-bens-situation, eller hvad?
Fantomsmerter. Alle amputerede kender til det. Det går over.
Røvhul.
Flot, Fred.
- Det er ren magi. - Hvad sker der?
- Er der en blotter? - Han lettede lige fra jorden7.
Hvor højt?
- Elsker man ikke bare en skeptiker. - Lad mig gætte.
Cirka 15 cm over græsset? En Balducci-levitation?
Hvordan kan jeg mon imponere skeptikeren?
Ser man det! Du glemte at vaske dig bag øret.
En 25-cent?
Et insekt er en god ide.
Plejer du at drømme? Jeg kan tyde drømme. For en øl.
Jeg har ingen øl. Det var en skam.
Lad os gøre sådan her:
Jeg gør som Daniel i Det Gamle Testamente. Din seneste drøm.
Jeg fortolker den og har jeg ret, så skylder du mig en øl. Okay?
Okay. Du er jo begavet med overnaturlige evner.
Den bedste måde at bruge dem på er ved at score gratis øl.
Dette drømte du tidligt i morges i forbindelse med stormen:
Du drømte, at du var sammen med din kæreste, Tina, igen.
- Hvordan ved han det? - Du tager hjem til hende...
...hun har dynamit og en detonator og vil sprænge det hele i luften.
Du sagde: "Hvad laver du?" Hun sagde: "Det her." Og bang.
Du vågnede og eksplosionen blev til tordenvejret.
Har jeg ret?
For satan da!
Du gættede bare.
Man skal være modig for at turde stille de skræmmende spørgsmål.
Hvordan vidste dit sind, at der var torden på vej, David?
- Hvor kender du mit... - Braget kom, da hun trykkede af.
Du begyndte at drømme 30 sekunder før braget.
Hvordan vidste dit sind, at det ville begynde at tordne?
Fordi tiden er et ocean og ikke en haveslange.
Universet er røg, en sky.
Dit sind er en flyvende slange, der glider gennem alle mulighederne.
Så siger vi det.
Vil du vide, hvor din far var, da du lå på hospitalet med et brækket ben?
Skal jeg fortælle dig navnet på din sjælefrænde?
Eller hvordan hun dør?
Vil du vide, hvornår den første atombombe rammer USA?
Eller i hvilken by?
Hallo! Du skylder mig en øl.
Hvor kom du fra?
Dygtig hund.
Værsgo.
AFLEVERES TIL AMY LARKING 413-555-8177
Lad os tage over til Amy. Så ændrer hun måske mening om os.
- John? Hvad sker der? - Jeg kan ikke forlade lejligheden!
- Hvad? - Jeg er bange, Dave.
Det er uvirkeligt. Måden det bevæger sig og er lavet på!
Det stammer ikke fra evolutionen, men alligevel bed det mig.
- Kan du komme herover? - Ja, jeg er der om 12 minutter.
John?
John? Jeg ringer efter politiet.
Det slog dig næsten ihjel! Nu skal vi begge dø, idiot.
Er du klar? Nu!
John?
- Rør dig ikke. - Hvad sker der?
Du tror mig ikke nu, men vend dig om, så kommer du til det.
Men skrig ikke, for så dør du.
Vend dig langsomt om.
- Det bevægede sig. - John...
Tag med mig på hospitalet, ellers ringer jeg efter en ambulance.
Døren! Kom!
Sæt dig ind i bilen.
- Hvad er det her? - Rør det ikke.
- Du skulle ikke være kommet. - Du ringede jo.
- Gjorde jeg? Hvornår? - Hvad er det her, John?
De vil spørge mig om det, så sig det, før du falder du i søvn.
Nu kan jeg huske det. Det hele flyder sammen.
Jeg ringede og ringede.
Jeg ringede nok 20 gange. Du var vildt mærkelig.
Du modtager nok opkald fra mig de næste otte, ni år. Fra i aften.
Jeg kunne ikke orientere mig, jeg gled ud og ind af tiden...
- Vent! Hvor skal vi hen? - Til skadestuen.
- Nej, nej. - Hvad skal jeg ellers gøre.
Kan vi ikke tage hjem til dig? Bare ikke her. Et sikkert sted.
- Ved du, hvad stoffet hedder? - Robert kaldte det Sojasovs.
- Men det er nok ikke sojasovs. - Robert? Åh, jamaicaneren.
- Hvad hedder han til efternavn? - Marley.
Selvfølgelig. Robert Marley. Og han gav dig...
Vi var på One Balls parkeringsplads, hvor vi delte en joint.
Og så hiver jamaicaneren Sovsen frem.
"Den åbner døre til andre verdener."
- Tog andre det? - Jeg husker ting, som ikke er sket.
- Som ikke er sket. - Tog andre Sovsen?
Det ved jeg ikke!
Vi gik over til Roberts sted. De andre ville ikke med.
- Og du tog det? - Hvordan kunne jeg lade være?
Vil du enten tage den eller slukke den
Selvfølgelig.
- Ja? - Dave? Det er mig.
- Er det her en optagelse? - Nej, har vi talt sammen?
Jeg bad dig komme hjem til mig. Gør det ikke. Hold dig væk.
- Hvem er det? - Det er John. Kan du høre mig?
Jeg både hører og ser dig. Du sidder her overfor mig.
Så tal med mig. Ser det ud som om, at jeg er kommet til skade?
- Hvad? - Jeg må videre. Hils mig.
Var det mig?
Det var mig, ikke sandt?
Undskyld, Dave. Undskyld!
- Undskyld, at jeg ødelagde din nat. - Sæt dig ud i bilen.
Jeg beklager alt det, der kommer til at ske. Alle de mennesker...
...der eksploderer.
Vågn op, John.
Han trækker stadig vejret.
ER DU PROBLEMER? RING TIL ST. DOMS SOGN
Fuck det.
- St. Doms. - Hej. Jeg har brug for en præst.
- Dette er fader Shelnut. - Har De erfaringer med...
...dæmoner? Såsom hjemsøgelse og besættelse?
Vi plejer at anbefale samtaleterapi til dem, der ser og hører ting...
Nej, nej. Jeg er ikke sindssyg. Det drejer sig om en anden.
Jeg mente det ikke sådan. Kom og tal med mig.
Skulle du have brug for hjælp, har jeg en svoger, der er rigtig dygtig.
- Hvordan tror De, at det er? - Hvad?
- At være sindssyg. Mentalt syg. - Tja...
De ved aldrig, at de er syge. Man kan ikke diagnosticere sig selv.
Ligesom man ikke kan se sit eget øje. Man føler sig helt almindelig.
- Resten af verden er sindssyg. - Antag, at jeg er stødt på noget...
...fra en anden... Av! Fuck.
Lad mg forklare uden at bande: Det sorte lort fra planet X-
- der kom ud af nålen, havde hår. Sagde jeg, at det bevægede sig?
Hallo? Er De der endnu?
Ja, det er jeg. Forhold dig i ro.
- Intet af det du ser, er virkeligt. - Jeg kunne føle det.
Den underlige, giftige varme spredte sig i mit lår.
Jeg tror ikke, at De kan gøre noget for mig.
Lad mig være ærlig overfor dig. Vi ved begge, at du er på røven.
- Undskyld? - Din mor skriver med sit eget lort.
Store forandringer er på vej til den døde verden.
Bølger af maddiker over forrådnelsens oceaner.
Du får det at se med dine egne øjne, David.
Er du med?
Slap af. Kør.
Kør. Bare kør.
John! John! Vågn op, John!
Hvem fanden er du?
- Jeg hedder Roger North. - Tillykke.
Hvem fanden er du? Hvad fanden har du lagt på mit bryst?
Jeg siger det her for din egen sikkerheds skyld.
Du spiller en vigtig rolle.
Korrok er en mægtig modstander.
Der er ting og sager i gang, mr. Wong.
- Fascinerende. - Hvad?
Høster man ikke insekter her? Deres honning?
Ved bierne, at de laver honningen til jer eller arbejder de utrætteligt-
- fordi de tror, at det er deres valg? Når du hører et ord for første gang-
- vil du høre ordet igen indenfor 24 timer.
Undrer du dig aldrig over, hvorfor man kan se en enkelt sko-
- ligge i vejkanten?
Jeg har iagttaget dig længe.
Men der er ting, jeg ikke ved. Jeg iagttog en mand, der onanerede-
- indtil han blødte. Ønskede han det?
Og dig, når du er alene...
Okay...
Ved du, hvad man bruger den til?
- Jeg har vist en ide. - Kender du talemåden:
"Jeg vil skyde dig så meget, at jeg får stådreng."?
- Nej, det tror jeg ikke. - Du hører det igen indenfor 24 timer.
Med mindre du fucker med mig.
Hold kæft og sid stille.
Så der er ting og sager i gang?
Flot, Bark Lee.
David Wong?
Ja.
Kriminalbetjent Lawrence Appleton. Stig ud af bilen, begge to.
Han... hviler sig.
Stig ud af bilen, for fanden.
Tak fordi du kiggede forbi.
- Sikken nat du har haft. - Hvor er John?
Han har det fint, han taler med en kollega.
- Taler han? - Da I begge fortæller sandheden...
...behøver du ikke være bekymret for om jeres historier passer sammen?
- Fortæl, hvad du lavede i går aftes. - Jeg var til en fest ved søen.
Jeg tog hjem omkring midnat. Jeg sov ved to-tiden.
Er du sikker på det? Var du ikke på One Ball Inn?
- Dine venner var der. - Jeg skulle op på arbejde.
Jeg tog hjem. En mærkelig energi opstod i mig.
Den strålede ud fra brystet. Alt blev tydeligere, mere simpelt.
Jeg kendte betjentens næste spørgsmål, før han stillede det.
- "Har du hørt navnet..." - Har du hørt navnet Nathan Curry?
Han er på din alder. Hans forældre ejer et værksted i byen.
Nej. "Og Shelby Winder?"
Og Shelby Winder? Stor pige, sidsteårselev på East Side High.
- Justin White? - Nej, desværre. Hvad er der sket?
Alt var åbenbart, labyrintens vægge blev til glas.
Jeg vidste to ting: De havde alle været med til festen-
- og de var alle døde, eller skulle snart dø. Hvor ved du det fra?
Hvordan ved du det her? Magi? Du ved hvorfor.
Det sorte lort er i dit blod.
Du begynder at blive høj. På Sojasovsen.
- Den har dig! - Ni personer var på One Ball Inn.
Tre savnes, din ven er her og resten er døde.
Din ven er den eneste kendte overlevende af disse ni personer.
Bliv nu ikke oprørt, men han ser ikke ud til at have det godt.
- Har han sagt noget til dig i morges? - Han ringede og vrøvlede løs.
Paranoide hallucinationer. "Et monster i hans hjem" og sådan.
- Han kunne ikke huske noget. - Sagde han, hvad han havde taget?
- Nej. - Du ved, at vi finder ud af det.
Jeg er ikke interesseret i at anholde jer for at have taget piller.
Jeg interesserer mig for ligene.
- Sælger nogen gift derude... - Så ville jeg sige det!
Er det sådan alle døde?
Af en overdosis?
- Kender du ham her? - Ja, han var der.
- Det John havde, fik han af ham. - Bruce Matthews.
Han har et ulovligt apotek på hjørnet af 30. og Lexington Avenue.
- Og de der? - Før...
Efter.
Hvad kan forårsage sådan noget? En bombe, eller...
Ikke noget, du kender til. Måske er det noget, vi ikke er bekendte med.
Det jeg...
Din ven...
Han er død.
Vent.
Den her sorte Sojasovs...
- Det er et narkotika, ikke sandt? - Det kommer jeg til.
Det gør en smartere. Man kan læse andres tanker.
Det skærper dine sanser.
Tror jeg. Når man tager det, bliver man oversensitiv.
Ligesom hvis man kobler bilradioen til en interplanetarisk SETl-antenne.
Man modtager signaler fra overalt. Man ser ting, man ikke burde se.
Har du stadig noget af det?
Det kommer jeg til.
Er du høj på det nu?
Du er høj lige nu. Derfor kunne du gøre det med mønterne.
- Og drømmen. - Netop. Jeg tog lidt i dag.
- Men det er aftagende. - Varer effekten ikke længere?
Bivirkningerne forsvinder hurtigt. Effekten varer resten af livet.
Måske endnu længere.
Okay. Så de unge der døde...
Det var den der rave-overdosis, ikke sandt? For et par år siden.
Jeg så det i nyhederne. Tog de ikke Ecstasy? Du er ham fyren...
- Noget i den dur. - Så hvis jeg kontakter Appleton...
...vil han kunne huske dig? - Held og lykke med at finde ham.
Så, hvad tror du?
Ja...
Du har vist en bog her. Hvis man bygger lidt på.
En bog? Fiktion?
En historie er en historie. Det er nok, bare du tror, at det er sket.
Jeg har nok ikke selv lagt mønterne i lommen. Det kan du jo have gjort.
Uden at du bemærkede det? Og drømmen? Kom nu, Arnie.
Du prøver vel på at efterligne de der mentalister fra TV. Som dr. Marconi.
Dr. Marconi er muligvis teatralsk...
...men han er ikke for sjov. - I laver da det samme hokus pokus.
- Kom med. Jeg vil vise dig noget. - Hvor skal vi hen?
Ud til min bil.
Okay.
- Kan du se den? - Nej.
- Jeg kan se et tomt bur. - Vend hovedet, så du kigger på mig.
- Nu kan du se den ud af øjenkrogen. - Vi går ind. Det var mere interessant.
Du skal dø, Arnie. Da vil du stå overfor fuldstændig ikke-eksistens-
- eller noget endnu mere mærkeligt. På en given dag i fremtiden-
- vil du befinde dig midt i det utænkelige. Det er umuligt at undgå.
Tænk over det.
Uden at vende hovedet...
Kig på buret.
For helvede!
Åh, for helvede!
Hvad helvede er det?
Hvordan fanden gjorde du det? Hvad helvede er det der?
Den har ikke noget navn i denne verden. Men den er ret klam, ikke?
Du fik mig til at se noget. Du skræmte mig!
- Så jeg kom til at se noget. - Nej, den er der.
Tænk, at du så den så let. Du må have et åbent sind.
De fleste ser den kun så hurtigt, hvis de er på stoffer eller berusede.
Jeg vil fortælle resten af historien, Arnie.
Jeg må have den ud af systemet.
Men du må tage det, for hvad det er.
- Sandheden. - Selvfølgelig.
Indtil jeg gennemskuer dig.
- Okay. - Ja, det må være godt nok.
Kom.
Nå men, politiet kommer ind og siger, at John er død.
- Din ven... Han er død. - Hvad?
- Hvordan? - Slap af.
Han fik et krampeanfald og havde ingen puls.
Der kommer en ambulance indenfor 30 sekunder.
Vinnie yder førstehjælp. Vinnie er livredder.
Nu skal jeg fortælle dig, hvad du skal:
Du skal fortælle sandheden. Hvis du på nogen måde stiller dig på tværs-
- så kommer du til at fortryde det resten af dit liv.
- Ja? - Det er John, Dave.
Hvad?
- Slap du ud? - Ja og nej. Er du på stationen?
- Ja. Vi var begge... - Er jeg død?
Dave? Er du der?
Ja. Alle løb ud af lokalet. De sagde, at du...
Jeg kan ikke forklare det nu. Forlad politistationen nu.
De ruller mit lig ud på en båre og folk vil stå og glo.
Løb ikke, tiltræk dig ikke opmærksomhed. Bare gå ud.
- Kan du stjæle mit lig? - Hvad?
Sikkert ikke. Pyt med det. Er du sluppet ud?
Nej, jeg er her endnu, jeg kan ikke bare gå.
- Der står en anden betjent herinde. - Nej, det gør der ikke.
Tjek spejlet.
Jeg fatter det ikke.
Han er ikke virkelig. I hvert fald ikke i traditionel forstand.
Bare gå ud. Du kommer til at se ting nu og da. Bliv ikke bange.
- Så... Han kan ikke gøre mig noget? - Det kan han sikkert.
- Det er mig, Dave. Hvor er du nu? - På fortovet, udenfor stationen.
- Hvor er du? I himlen? - Kan du høre en sang i radioen?
- Hvad? John? - Gå mod parken.
- Bliv ikke bange. Er du bange? - Jeg ved det ikke.
- Hvorfor virker telefonen endnu? - Der står en gadesælger.
- Okay. - Køb en bratwurst af ham.
En, tak.
- Okay. Jeg har bratwursten. - Hold den op til øret.
- Hvorfor, John? - Jeg vil vise dig noget.
- Kan du høre mig, Dave? - Okay, jeg er med.
Jeg kan høre dig via psykiske vibrationer. Jeg er med.
- Det kunne du bare have sagt. - Du hører mig pga. Sojasovsen.
- Men det varer ikke ved. - Hvad sker der, John?
- Den levede. Jeg sværger... - Hør efter!
Du skal tage hen til Robert. Politiet er der ikke endnu.
Tag en taxi hen til din bil og kør så til Wayside Village.
Jeg har ingen penge. Jeg havde fem dollar og købte lige en pølse for tre.
Kostede pølsen tre dollar?! Lad mig tænke.
Kig mellem pølsen og brødet. Der ligger en pengeseddel.
Der ligger ingen penge. Der ligger kun et stykke salat.
Okay. Har du et kreditkort?
WAYSIDE TRAILER PARK
- John? - Dave!
- Ja? - Kører du under en bro?
Nej, jeg er ved trailer-parken. Hvilken er Roberts?
Åh, det begynder at aftage. Hør godt efter. Gå ind og...
Så længe du husker det, skal det nok gå. Held og lykke.
Vent! John, jeg fik ikke... Hallo?
Det er vist her.
Bliv i bilen.
Fandens også!
Du ved, hvad der er i den. Robert havde lortet på lager.
Du skylder mig en øl!
Han kan ikke have haft det under sengen. Det bevæger sig jo.
Det har en vilje, en attitude. Jeg forstod, hvorfor jeg var her.
Da jeg var høj, kunne jeg kommunikere med de døde.
Med John. Men ikke da effekten aftog.
Min eneste chance for at redde John lå i denne flaske.
Beslutningen var truffet.
For helvede! Sojasovsen graver sig ind i mit ansigt!
Jeg kan få politiet til at køre mig til udpumpning.
Hidkald en eksorcist. Bomb byen, så den begraves under beton
Og så... Ro. Næsten zen.
Sojasovsfølelsen.
Jeg ville flygte, men kroppen består af muskler og knogler-
- der krøb selvom mit sind fløj. Så jeg steg ud af den.
Der var 1,7 sekunder til betjenten ville træde ind i rummet.
En supercomputer kan udføre en trillion beregninger på et sekund.
Tænk. Du står på den tynde, kolde skorpe af en flydende klippe-
- som farer gennem det kolde rum. Alt afhænger af din beslutning.
Men vent, der er fuld af subatomare partikler i universet-
- alle sættes i bevægelse, når Big Bang indtræffer.
Uanset om du bevæger armen, hovedet eller spiser Corn Flakes-
- så blev alt besluttet da universet opstod for 17 milliarder år siden.
Så du kan ikke ændre noget. Jeg fik aldrig tænkt tanken til ende-
- før jeg indså, at jeg ikke længere befandt mig i traileren.
Var jeg død?
Undskyld mig.
Du undrer dig sikkert over, hvad jeg laver her.
Du forsøger vel at finde ud af, hvad der forgår, ligesom som alle andre.
Alle, bortset fra mig. Jeg vil ikke vide det længere.
Du undrer dig sikkert over, hvorfor jeg har taget benzin med.
Tak. Jeg faldt ned... på et bor.
Skal du allerede gå?
Hjælp mig.
Med glæde, men først vil jeg vide, hvad der skete med John.
- Han er her ikke længere. - Hvad mener du?
Han er her bare ikke længere.
Kender du en knægt, der hedder Justin White? En high school-fyr?
Det spurgte du om på stationen. Han snakker som en ung gangster.
- Han savnes måske også? - Det var ham, der ringede efter os.
Klokken fire om morgenen.
Af sted, af sted!
Jeg troede, at han var blevet stukket i maven. Men der var noget på ham.
På armene, i ansigtet. Og det var levende.
Bliv der! Jeg tager mig af det.
Hvordan går det?
- Vil du brænde stedet ned? - Lige præcis.
- Og du lader ikke mig gå. - Vi er helt på bølgelængde.
Du forstår, hvorfor jeg må begå en forbrydelse. Der foregår mørke ting-
- og det føles som om, at jeg er den eneste, der kan gøre noget ved det.
Alle har en spøgelseshistorie. En UFO-, eller en Bigfoothistorie.
Jeg tror, at ting kan være både virkelige og uvirkelige på samme tid.
Jeg kan ikke lide Star Trek. Jeg ved ikke meget om andre dimensioner.
Jeg er en gammeldags katolik. Jeg tror på Helvedet.
Der findes sikkert mere der end mordere og voldtægtsmænd.
Jeg tror på dæmoner og slanger og ækle ting.
Jo mere jeg tænker over det, desto mere sikker bliver jeg på-
- at det findes her, vi kan bare ikke opfatte det. Som en countrystation.
Den er derude, i luften. Også hvis man ikke tuner ind på frekvensen.
På en eller anden måde, gennem kemi eller magi-
- eller voodoo, lykkedes det for den jamaicanske satan at få tunet ind.
Ind på Helvedet selv. Og han blev døren dertil.
Og jeg...
Jeg har tænkt mig at lukke den.
Undskyld mig.
Flyt dig.
David!
Kan du forstå mig? Det er John!
- Hej. - Vi sidder i lort til halsen.
- Du kan høre mig, så du må have taget Sojasovsen.
- Hvorfor? Hvad har du i ansigtet? - Det andet spørgsmål besvarer alt.
Der var to andre, der overlevede.
- Fred Chu og din pige, Amy. - Er I sammen? Hvem har jer?
Justin White. Eller det der engang var Justin.
- Så I er fire sammen med Justin. - Der er intet tilbage inden i Justin.
Han klækker snart, ligesom jamaicaneren. Alle i nærheden-
- bliver smittespredere. Den sidste verden som væsenerne angreb-
- blev overtaget på 100 dage. Jeg aner ikke, hvor jeg ved det fra.
Alle, der tog Sojasovsen, er enten døde eller i koma.
- Bortset fra mig. - Du kan sikkert tilpasse dig.
Men du burde have forstået, at det er Sojasovsen, der vælger dig.
Sojasovsen vælger dig! Kan den ikke bruge dig, så dræber den dig.
Men først leger den lidt med dig.
Justin?
- Du bliver nødt til at tage med mig. - Hvor skal vi hen?
Hvorfor er du bange? Hold op med at kalde mig Justin.
- Hvad skal jeg så kalde dig? - Kald mig Pisse-mange.
Der er nemlig pisse mange af os herinde.
Jeg ved godt, at du er bevæbnet, men før du skyder-
- burde du høre på, hvad jeg har at sige.
Som jeg var ved at sige...
- Nu hører du efter. - Jeg hører efter, Pisse-mange.
- Vi skal ud og køre en tur. - Det tror jeg ikke.
- Jøsses, mine boller. - Vi hørte skuddene.
Var det dig, der skød ham? Jeg så hans hoved.
Jeg sigtede efter hjertet, men ja, jeg skød ham.
Godt.
- Amy? - Tror du, han kan slåes ihjel?
- Jeg ved det ikke. - Han nævnte et gammelt center.
De Dødes Center. Hvorfor der?
John?
- Siger han noget? - Han mumler.
- Han har været sådan, lige siden de kom med ham.
Hør her...
- Jeg fandt din hund. - Det ved jeg godt. Tak.
Jeg skal nok få os rodet ud af det her.
Bare rolig.
John har en plan.
- Hvor er vi? - På vej til det forladte center.
- Er vi på vej derhen eller på vej væk? - Vi er på vej derhen.
- Nåh ja, Fred lever jo endnu. - Hvad?
Ikke noget. Jeg har ondt i hovedet.
DE DØDES CENTER
Kan I se døren?
Jeg kan se den.
Jeg lader jer alle gå, hvis bare I samarbejder.
Jeg vil have, at hun åbner døren. Prøv ikke på noget-
- for så snart hun er færdig, vil jeg...
Hallo!
JOHN - TJEK UDE VED SKRALDE- SPANDEN VED INDGANGEN
Hvad ligger der derude? Et våben?
Prøver du på at snyde mig, idiot?
Man kan vist ikke slippe af med dig.
Er de flere?
Nej, det tror jeg ikke.
Kom, så. Alle sammen.
Vi går hen til min bil.
De hvide ting, du så overtage Justin, de leder efter værter.
Der findes et stof, som ham fyren, der eksploderede i sin trailer, havde.
- Det er sort, ikke sandt? - Okay, så du kender til det?
Vi har vist begge en del at berette. Jeg har ikke sovet i to døgn.
Løsningen ligger ikke lige for.
- Adrenalinen holder mig i gang. - Ja... Det og...
...de skærende stemmer i mit hoved.
Hvilke stemmer?
Kom!
Kom, Dave!
Tag min hånd! Kom!
Jeg er okay.
Det er ikke Fred. Ikke længere.
Jeg ved ikke, hvad I tror, at I så... Vi kan alle være inficerede.
Vi må holde sammen. Vi er jo de gode.
- Gå ned til vejen og stop en bil. - Okay.
Hjælp mig med at få ham hen til vraget. De begynder at komme ud.
Træk!
Hvad laver du, John?
Henter mine våben. Jeg vil ikke bare stå her og se verden blive udraderet.
Vi går gennem spøgelsesdøren og gør rent bord.
- Jeg valgte Det Gamle Testamente. - Okay...
- Hvorfor? - Vi er de eneste, der kan gøre det.
Vi blev valgt af Sojasovsen. Er du med?
Ja, det tror jeg.
Er det en paintballpistol?
PROPAN
Spøgelsesdøren.
- Kan du se den? - Ja.
Jeg kan kun se en væg.
Cool.
- Pokkers. - Det er et spøgelsesgreb.
Justin... Pisse-mange sagde, at Amy kunne åbne den.
Amy!
Jeg har så mange spørgsmål men ingen tid.
Der er ham. Ham i bilen, med sneglen.
Okay, Sneglefyr. Vil du fortælle, hvad det her er for et sted?
Hvad tror I?
Du får tæsk, hvis ikke du fortæller, hvad fanden det her er.
De andre har lagt et stort stykke arbejde i at kunne flytte sig-
- fra den en side til den anden, men uden succes.
- Men nu ved vi, at I to kan gøre det. - Hvem er "vi"?
Jeg har en allieret i jeres verden.
Ham? Stoler du på ham?
- Han hører hjemme på TV Shop. - Drag ikke forhastede konklusioner.
- Dr. Marconi har meget at byde på. - Tak, John. Du er en gentleman.
Kilden til manifestationen findes på den anden side af denne portal.
- Væsenet kaldes Korrok. - Hvordan ser Korrok ud?
Det får du at se.
Han kan ikke udslettes på almindelig vis, men jeg har en plan.
- Den kaldes "Tripperen". - Hvor kommer den fra?
Det er et eksperimentelt våben fra den Kolde Krig.
Indeni findes der C4-sprængstof omgivet af et kraftigt hallucinogen.
Hvis I får chancen, kan det detoneres sådan her.
Tripperen dræber måske ikke Korrok. Men den vil forvirre ham.
Også i den grad.
Jeg kan lide konceptet, doktor.
- Okay. Hvordan kommer vi derind? - Bare bestem jer for det.
Så sker det.
Det må være et alternativt univers.
Det er som taget ud af "Eyes Wide Shut".
Velkommen, mine herrer.
Som I kan se, er en udvalgt gruppe interesserede-
- kommet for at betragte jeres ankomst.
Vi tænkte, at det at tage tøjet af, ville mindske jeres ubehag.
- God ide. - Godt.
Følg med.
Velkommen, mine herrer.
Jeg tror, de har ventet os.
Jeg kan lide detaljerne.
- I undrer jer vel over, hvor I er. - I et alternativt univers?
Det er korrekt. Hvordan var det at komme her til?
- Jeg tænkte ikke så meget over det. - Det var ikke noget særligt.
Vi har ventet jer. Vi har arbejdet hårdt og oplevet megen modgang-
- i vores forsøg på at finde og kommunikere med jeres verden.
Jeres verden er vores verdens tvilling. De blev skabt samtidigt.
Indtil nu har vores historier været identiske.
Der var en mand, Cyrus Rooney, fra Tennessee.
I jeres verden døde han som 17-årig-
- han blev stanget ihjel, da han forsøgte at parre en tyr med en hest.
I vores verden overlevede han. Rooney var et geni.
Han fortsatte med at eksperimentere med det, han kaldte "beastologi".
Ja, folk fra sydstaterne roder også med sådan noget hos os.
I År 1881 havde han skabt insekt-flyvemaskiner.
I 1902 skabte han en primitiv tænkende maskine af en grisehjerne.
I år 1922 havde vi allerede selvforsynende og tænkende PC'er.
Mr. Rooney døde i 1926.
Noget mirakuløst indtraf med den største af hans skabninger.
Skabningen blev følsom og gav udtryk for ønsker og følelser.
Den fortsatte mr. Rooneys arbejde med at tilpasse naturen-
- til en viderudvikling af menneskeheden.
For nogen var det en enkel proces. Andre havde brug for uddannelse.
Se!
Mor.
For at jeres simple hjerner skal kunne forstå en storhed som Korrok-
- har vi oversat de følgende billeder til et for jer mere velkendt format:
Det kaldes tegnefilm i jeres verden.
Mor.
Der er altid nogen, som går mod udviklingen. Det er en forbrydelse.
I vores verden er det en større forbrydelse-
- at slippe morderiske edderkopper løs mod forsvarsløse mennesker.
Det kaldes "edderkoppemord".
Men hvad hvis man har en tænkende maskine, et væsen så magtfuldt-
- at det kan forudse udfaldet af enhver handling? Kom med mig.
Vi er glade for, at I kunne komme.
- Tænker du det samme som mig? - At Kafka ville eksplodere her?
- Ja, lige præcis. - I skal snart få noget at se...
...som ganske få har set før jer.
Den ultimative manifestation af Cyrus Rooneys skabning.
Dave, John. Lad mig præsentere Korrok.
Jeg er Korrok.
Velkommen. Din diller er endnu mindre i virkeligheden.
Med en lille justering af din hjernes kemi-
- kan jeg lave dig om til en børnelokker.
- Hvad vil du have? - Ikke store, sorte pikke.
Forsvind ud af min hjerne!
David Wong, søn af en psykisk syg prostitueret og en kørende sælger.
Der findes uendelig mange verdener. Så mange at du ikke kan forstå det.
Og snart er de i jeres verden. Korrok forudså jeres ankomst.
Han viste os vejen til jeres verden. Vi har aldrig rejst dertil.
Men vi har forsøgt. David... John...
Jeres ankomst er en ny start. I kan vise os vejen-
- fra vores verden til jeres. Når nogen fødes med en særlig evne-
- i vores verden, deler han den med Korrok. Så Korrok kan blive klogere.
Se.
- Bacon! - Vi forstår.
Vi har de bedste intentioner. Vi har holdt øje med jer-
- og vi rejser snart til jeres verden, så I også-
- lærer Korroks storhed at kende.
Men først må vi dele jeres viden med Korrok.
Dave!
John!
Nej!
Døren!
Pokkers! Du har ødelagt detoneringssekvensen.
John! Alle menneskelige hjerner som nogensinde har eksisteret-
- alle jeres tænkere, forfattere, lærere og filosoffer-
- når ikke en brøkdel af Korroks neurale netværk til sokkeholderen.
Vores hær er klar. Snart vil alt være kaos-
- uro og opstandelse vil forsvinde under Korroks blide hånd.
- Ofrede Bark Lee sit liv? - Hunden reddede universet.
Amy slår mig ihjel.
Vi må skynde os.
Afgang. Nu!
Hvorfor afleverede du ikke selv bomben, hvis du kan rejse her til?
Vi blev nødt til at sende nogen, som de ikke betragtede som en trussel.
Desuden havde hunden brug for en eskorte.
Ja, godt tænkt!
Så Marconi reddede dagen?
- Eksisterer Korrok stadig? - Det er svært at vide med sikkerhed.
Men der foregår jo stadig underlige ting.
- Og hvad med pigen? Amy? - Hun var ikke så glad.
Sojasovsen som hunden fik i sig, da den bed jamaicaneren-
- muliggjorde et mentalt link mellem Bark Lee, North og Marconi.
Hunden vidste, hvad den skulle gøre. Den var villig til at ofre sig.
Med hensyn til Amy...
Hun har været min kæreste lige siden.
Jeg fik hende ud af byen. Hun læser på college, 3,7 i snit.
Storartet. Og John? Overlevede han også?
Vi spiller tit basket. Når vi ikke har travlt med at... arbejde.
Hvad fanden... Hvad med om vi offentliggør det hele, mr. Wong?
- Din historie. - Det løser ingenting.
Vi vil bare blive sammenlignet med alle Roswell-idioterne.
Jeg er med.
- Hvad vil du så? - Vi viser dem det her.
Et fysisk bevis. Hvis du afleverer det på et laboratorium...
Ja. Nogen med et elektromikroskop, ikke sandt?
Den, der kigger nærmere på din Sojasovs-
- får sig en stor brun plet på sin kittel.
Lad det være historien! Lad dem se effekten med egne øjne.
Giv det til en laboratorierotte og lad forestillingen begynde.
Er du villig til at risikere alt? Dit liv, din familie?
Det her kan blive enden på din karriere.
Glem ikke, at der kan findes folk derude-
- virkelige mennesker, der ikke ønsker, at dette slipper ud.
Hør nu her. Jeg kender gamet, Wong.
Det første år som journalist blev jeg slået ned under Devil's Night.
Jeg var 19 år, det var i 1984. Jeg vågnede med et smadret kamera-
- blodet løb ned ad skjorten og en stor betjent stod bøjet over mig-
- og sagde: "Bliv liggende, nigger." Jeg vidste, hvad jeg gik ind til.
I løbet af årene... Hvad er der?
- Hvad er der, Wong? - Kaldte de dig "nigger"?
Hvorfor?
Laver du sjov?
Hvorfor griner du?
Hallo!
Hallo! Svar mig!
Jeg burde have vidst det. Beskriv dig selv for mig, Arnie.
- Fortæl, hvordan du ser ud. - Åh, nej, nej.
- Du fucker med mig. - Du er ikke sort.
Jeg ser dig som en sløset hvid fyr i en slidt jakke med en båndoptager.
Tror du, der ligger noget bagi, Arnie?
Kom nu, åbn den. Så kan vi komme videre.
- Det er jeg ked af, Arnie. Det er jeg. - Du gjorde det her mod mig.
Du gjorde det her mod mig. Du slog mig ihjel! Dit svin!
Kig på din krop, Arnie.
Den i bagagerummet.
Du har været død i flere dage. Nogen vidste, at du skulle møde mig-
- og nakkede dig. Det er jeg virkelig ked af.
Jeg er ikke noget spøgelse.
Det er noget vrøvl.
Det er min skyld, Arnie. Ikke bare at du blev dræbt, men det hele.
Denne form for halveksistens.
Det er min skyld. Jeg projicerede dig.
Sojasovsen muliggør det. Du blev sikkert dræbt efter vores samtale.
Man forestiller sig, hvordan nogen ser ud, når man taler med dem.
Da du døde, antog du den skikkelse, som jeg forestillede mig.
Det kan ikke være sandt. Jeg nægter at acceptere det.
Jeg har børn. Og ferie i juni.
Jeg skal til Atlantic City.
Jeg har købt billetter!
Du er i fornægtelsesfasen. Det er helt normalt.
Hold så kæft, for fanden! Nu.
Jeg nægter at tro på, at jeg kun er her på grund af din fantasi...
Jeg beklager, Arnie.
Det gør jeg virkelig.
274 mod 137!
Hvis du ikke talte hvert point som 137, ville der stå 2-1.
Var den der lige før?
Man kan se ind i den. Jeg kan se mennesker.
Det er sikkert en passage til en anden dimension. Vil du derhen?
Egentlig ikke.
Efter det her kast.
Du kastede vores bold til et andet univers.
Ja, det er min fejl. Skal jeg hente den?
Det er ikke for børn.
Åh gud.
Så er det nu.
Dave!
Hvor har du været? Jeg har været her i to timer.
Tiden må bevæge sig anderledes her. Jeg gik igennem lige efter dig.
Der er køligere her.
FÆNOMENET FORTSÆTTER OMKRING SYDPOLEN
Ja! Ingen pletter!
Hvordan?
Jeg er sergent Vance McElroy fra Menneskehedens Befrielseshær.
Profetien forudsagde jeres ankomst. Det er en ære at møde jer.
Jeg ved ikke, hvor I kommer fra, men jeg kan se, at I ikke er smittede.
Vi har en fælles fjende. Hvis han ikke besejres-
- er alt håb ude for menneskeheden. Skæbnen har ført os sammen.
En ny dag gryer for denne fortabte verden.
- Tyranniet skal for altid... - Ja, ja.
Meget interessant. Men vi skal bruge noget udstyr for at udføre opgaven.
Fra vores egen verden. Lad os tage tilbage dertil-
- og vende tilbage her til for at udføre opgaven.
Det lyder fint. Vi afventer, at I kommer retur.
Men husk på, at vi altid vil stå i gæld til jer.
I repræsenterer alt, hvad der er godt og lovende...